www.HoundDawgs.org
Vennen?
Du skremte meg.
Unnskyld.
Mente det ikke.
Var du utendørs?
Hvorfor vekket du meg ikke? - Jeg ville være alene.
Jeg måtte klarne tankene og få nye ideer.
Og fikk du det?
Nei.
Det vil du.
Ikke vær redd.
De vil komme.
Jeg må stinke. - Jeg liker det.
Best jeg tar en dusj.
Kan jeg ta disse? - Jeg kan gjøre det.
Perfekt.
Du måtte ikke gjøre alt dette. - Jeg ville.
Du har arbeidet så hardt.
Særlig.
Vent her.
Kom inn. Vær så snill.
Hallo. - Hallo.
Herren her begynte nettopp å jobbe på sykehuset. Han trodde vi...
Hva er jobben din? - Ortopedisk kirurg.
Jaså? - Men er nå mest forsker og lærer.
Forsker.
Ja. Det er litt kjedelig.
Slett ikke.
Sett deg litt. Vil du ha noe å drikke?
Nei. Det går bra.
Litt te?
- Nei, nei. Jeg...
Jeg vil ikke være til bry. - Men du må.
En gjest og en lege. Kanskje faller jeg ned trappen en dag.
La oss håpe ikke!
Jeg skal lage litt. - Takk.
Unnskyld rotet. Vi flytter inn etter flere måneders bygging.
Et utrolig sted.
Kona mi liker selskap. - Kona di?
Jeg trodde det var datteren din.
Sett deg. - Tusen takk.
Går det bra?
Ja.
Så var det et tilfelle med en operasanger, sent i tjueårene.
Lårbeina hennes var dreid så langt inn at hun -
- ikke fikk knærne mer enn en fot fra hverandre.
Jaså?
Takk. - Dere har oppgradert.
Hvor kom det fra? - Jeg har alltid noe på meg.
Jeg har aldri smakt noe lignende.
Det er vanskelig å få tak i. Jeg måtte dele.
Vil du ha? - Hun drikker ikke mye alkohol.
Jeg kan drikke. - Få ha litt i teen din.
Det holder med te, takk.
Legen skal snart publisere en viktig avhandling.
"Snart" er å ta i. Jeg har ennå masse research igjen.
Han har flyttet hit for å fullføre den.
Og hva bringer deg til oss?
De sa jeg kunne leie rom her.
Han trodde vi var en bed and breakfast.
Vi snakker stadig om at huset er for stort for oss to.
Jeg bør dra hvis jeg skal finne et annet...
Tull. Nei, det er sent. Overnatt her.
Jeg kan ikke.
Vær så snill. Det ville vært fint med selskap.
Ja, selvsagt.
Er dere sikre? - Ja visst.
Da får jeg hente resten av sakene mine.
Utrolig snilt og sjenerøst.
Jeg la dem på...
Går det bra? - Ja da.
Sikkert? - Det gikk ned feil rør.
Vi kjenner ham ikke.
Han er lege.
Han er en fremmed. Skal han få overnatte her?
Skal jeg be ham dra?
Er det alt? - Ja.
Vi røyker ikke.
Det er lurt.
Her inne.
Unnskyld.
Jeg skal hente sengetøy.
Jeg skal vise deg rommet ditt. - Takk.
Unnskyld rotet. - Nei. Dette er veldig snilt.
Og jeg elsker denne.
Hvorfor har du så mange eksemplarer?
Jeg skrev den.
Du verden.
Er det deg?
Jeg er en stor fan.
Har du lest den? - Mange ganger.
Ordene dine har forandret livet mitt.
Beklager. Du må høre dette hele tida.
Ikke egentlig, nei.
Og det.
Hva er det?
Forsiktig.
Den er veldig skjør.
Det var... en gave.
En svært spesiell gave.
Er den fra deg?
Nei.
Da jeg var yngre, mistet jeg alt i en brann.
Så leit.
Vanskelig å forestille seg hva det betyr.
Det å miste alt. Minner, arbeid, selv ei skitten tannbørste.
Jeg visste ikke om jeg kunne skape noe igjen -
- før jeg fant denne i asken.
Er den ikke bemerkelsesverdig?
Får jeg bare...?
Den ga meg styrke til å begynne på nytt.
Og så møtte jeg henne.
Deg.
Og hun pustet liv tilbake i hvert rom.
Hun pusset opp hele huset.
Hver minste ting.
Helt alene?
Jøss.
Så det er mer ved deg enn utseendet.
Jeg går snart og legger meg.
Unnskyld, jeg...
Går det bra? Vil du ha litt vann?
Går det bra?
Jeg kommer snart opp.
Sikkert at du ikke vil ha litt vann?
Vær så god.
Sett deg.
Er alt i orden?
Han drakk for mye. Det går bra.
Hva er... - La ham være.
Få det opp.
Bare få det opp.
God morgen. - God morgen.
Lukter kjempegodt.
Hva skjedde i går kveld?
Jeg fikk ikke sove. Jeg ble så opprømt.
Over hva? - Historiene hans. Hvordan han tenker.
Inspirerende å snakke med noen som verdsetter det jeg skriver.
Jeg elsker det du skriver.
Selvsagt. Det vet jeg.
Er han bedre?
Unnskyld?
Føler han seg bedre?
Er han i orden? - Ja. Et øyeblikk.
Unnskyld. Trenger bare fyr.
Ikke tenk på det. Jeg røyker ute.
God morgen. - God morgen.
Hvordan føler du deg?
Vidunderlig.
Er du bedre?
Bedre?
God morgen! - God morgen!
Hvordan har du sovet? - Som er spedbarn!
Veldig livlige drømmer. Må være luften.
Jeg er forvirret.
Hvem er det? - Jeg åpner.
Nei. Jeg gjør det.
Venter dere gjester? - Vi får ikke besøk.
Det ville gjort meg gal. - Som om jeg ikke vet det.
Hallo. - Hallo.
Kan jeg hjelpe deg? - Du kom!
Min bedre halvdel.
Kast den. - Jeg inhalerer ikke.
Hyggelig å møte deg.
Gleden er på min side. - Kom inn.
Jeg visste ikke at du var gift.
Jaså?
Frokosten!
Jeg tar kofferten hennes.
Den brenner!
Nei, la være!
Unnskyld. - Jeg ordner det!
Jeg åpner vinduene.
Få se på den.
Går det bra? - Jeg tror det.
Du er i orden. Is.
Is!
Så dumt.
Det er i orden. Det går bra.
Jeg er veldig lei for det. - Ikke tenk på det.
Veldig hyggelig å møte deg. - Veldig hyggelig å møte -
- deg.
Jeg hadde gitt opp kjærligheten og vennet meg til å være alene.
Takk.
Men så... skjedde det bare for oss.
Jeg så henne og visste -
- at hun var kvinnen jeg ville leve med resten av livet.
Kjærlighet ved første blikk. - For meg også.
Ja.
Hva? Hvordan kunne jeg motstå dette ansiktet?
Du tror meg vel?
Kom. Sett deg.
Så du tvilte aldri? - Nei.
Å ja. Gi deg. - Hva?
Tvilte du ikke? - Nei! Aldri.
Dere skjønner vel en slik samfølelse?
Det må dere.
Dere er så ulike. Sikkert det som førte dere sammen.
Du er så vakker. Kom hit.
Og så kom barna og ødela alt.
Har dere barn? - To.
Gutter. - Vakre.
Dette er den eldste.
Få se.
Og så favoritten hennes. - Hold kjeft.
Utrolige øyne.
Og dere to?
Har dere barn?
Ikke ennå. Men vi ønsker oss det.
Hva venter dere på? Spis ferdig frokosten og sett i gang.
Jeg vil gjøre ferdig huset, og -
- han jobber med et nytt verk.
Så du skriver igjen?
Det er vidunderlig. - Endelig.
Ja.
Å nei. Vi forstyrrer dere.
Det er det siste... - Slett ikke.
Bare bli her så lenge dere vil.
Veldig snilt.
Nei, vi vil ikke trenge oss på.
De har masse plass, vennen.
Apropos barn, har dere telefon? Jeg har ikke dekning.
Vi vil ha det slik. - Du trenger ikke ringe ham hver dag.
Det er en på kjøkkenet. Bli med. - Nei, det går bra.
Kan vi bare slappe av i helga?
Vennen, jeg vil bare si at vi er i orden. Helt raskt.
Hva er galt?
Hvorfor gjorde du det uten å spørre meg?
Hva da? - Ba dem om å bli.
Jeg trodde ikke det var så viktig.
Rart. - Hva da?
Visste du at han var gift?
Hva med skrivingen din?
Jeg likte faktisk å ikke tenke på det.
Men nå som jeg tenker på det, bør jeg gjøre noe med det.
Du.
Jeg bør jobbe.
Limonade!
Forsiktig.
Tenkte du ville ha litt.
Ja, takk.
Hemmelig familieoppskrift.
Hvilken del? Sitronene?
Hvordan går det med hånda?
Gjør fortsatt vondt. - Så leit.
Det var ikke din feil.
Du har vel ikke smertestillende?
Snakker du sant?
Jeg har virkelig ingen. Beklager.
Ok.
Er du ikke tørst?
Akkurat.
Nå skjønner jeg.
Den er sterk. - Dette er min andre.
Utrolig at du har gjort alt dette selv.
Hvorfor det? - Det er mye.
Vi er her hele tida.
Jeg vil gjøre det til et paradis.
Og jeg elsker arbeidet.
Og det er utsøkt.
Takk.
Viser du meg rundt?
Ja visst.
Takk for gjestfriheten.
Mannen din har vært -
- så sjenerøs.
Alt i orden.
Så, -
- hvor skal vi begynne?
Dette var det vanskeligste.
Skaden var så stor. Belegget var borte, rekkverket, takvinduet.
Jeg måtte kjøpe nytt, men jeg prøvde å spare...
Er det ikke mye vanskeligere enn å begynne på nytt?
Hva mener du?
Hvorfor ikke bygge et nytt hus?
Det er...
Det er hjemmet hans.
Du elsker ham virkelig.
Får jeg stille et spørsmål?
Hvorfor vil du ikke ha barn?
Unnskyld?
Jeg så hvordan du reagerte tidligere.
Jeg vet hvordan det er i begynnelsen -
- når du tror du har all verdens tid.
Du vil ikke være så ung for alltid.
Få barn.
Da vil dere skape noe sammen.
Det holder et ekteskap gående. Dette er bare -
- kulisser.
Du vil ha barn.
Står det på ham?
Jeg må jobbe videre. - Hvorfor sa han...?
Beklager.
Var jeg for direkte? Jeg er det av og til.
Alle forhold har problemer.
Og iallfall når han er så mye eldre.
Jobber han der?
Det er privat. - Får jeg ikke ta en titt?
Han liker ikke at noen er der uten ham.
Jøss. Du elsker ham virkelig.
Gud hjelpe deg.
Hvor skal dere?
Ut. - Vi skal på fottur.
Fottur?
Jeg på fottur! - Bare en rask en.
Gå langsomt.
Ja, så langsomt at røyken min ikke brenner for raskt.
Blir dere ikke med? - Nei, vi må vaske klær.
Du viser meg vel hvor?
Hvilken retning? - Det er det samme.
Har de ikke blitt gode venner?
Min er vanligvis ikke så glad i naturen.
Jøss. Du har visst ikke begynt her ennå.
Den er så tung.
Mye verktøy.
Jeg tar den.
Hva er hva? - Til venstre.
Den er full.
Vent!
Jeg skal hjelpe deg.
Å nei. Så det er problemet.
Du må prøve hardere enn dette.
Unnskyld.
Tro meg, når de blir eldre, -
- må du stadig gjøre det interessant.
Han er ikke så gammel.
Hvordan går det med akkurat det?
Jeg -
- liker ikke å snakke om slikt.
Jeg prøver bare å hjelpe.
Jeg mener, -
- du er så pen. Vil han ikke ha deg hele tida, er det alderen eller...
Eller hva?
Glem det.
Det er ikke min sak.
Dette har gått meg til hodet. - Si hva du ville si.
Seriøst, han elsker deg åpenbart fortsatt.
Jeg skal hente påfyll.
Hallo?
Hallo.
Du!
Han liker ikke at noen er her uten ham.
Utrolig. Hva er dette?
Vi må gå.
Vær så snill. - Jeg vil bare se på den.
Du må gå.
Hvorfor så mye oppstyr?
De er tilbake.
Denne veien. - Vennen?
Du skal få vann. - Går det bra?
Den pokkers røykingen din.
Her.
Går det bra? - Det begynte nettopp.
La oss hente pillene dine.
Hvis jeg ønsket meg et tredje barn...
Anstrengelsen ble vel for stor.
Det var intenst.
Du vil ikke tro hva han fortalte meg. - Vasken er ikke støttet ennå.
Hva for noe?
Vent.
Har det skjedd noe?
Hva for noe?
Hva er det?
Han har et bilde av deg i bagasjen.
Hvorfor så du i bagasjen? - Det er ikke poenget.
Han kom ikke hit tilfeldig.
Han er en gæren fan. - Jeg vet det.
Unnskyld? - Han sa det på turen.
Han er døende.
Derfor kom han hit.
Han ville møte meg før han dør.
Hvorfor sa han ikke det?
Hvorfor lyve? - Jeg vet ikke.
Han er stolt.
Det er beundringsverdig.
Hva har du gjort? - Jeg er så lei for det.
Vi er det begge to. Jeg fortalte en historie og...
Den falt ut av hånda mi.
Vi kan finne en annen. - Vi kan betale.
Stille!
Beklager at jeg skrek. Få være litt alene.
Det var et uhell.
Dere bør nok dra.
Vi sa unnskyld.
Ikke gjør henne sint. - Hva mer vil du?
Det går bra.
Vær så snill.
Vær så snill!
Hva gjør du?
De vil aldri komme inn hit igjen.
Ikke tenk på det, jeg kaster dem ut.
Hvor skal de dra?
Trenger du noe?
Er dere klare? - Hva mener du?
Vi vil dere skal dra.
Vi? Eller du?
Jeg har prøvd veldig hardt.
Jeg må se til mannen min.
Hallo?
Hvor er alle sammen?
Hei.
Hvem er du?
Hva gjør du her?
Hva gjør noen overhodet her?
Hvor er moren min?
Vent her.
Fin utsikt.
Inviterte du sønnen deres? - Hva gjør du her?
Det var umulig å ringe. - Hva er galt?
Han fant testamentet og er ute av kontroll.
Beklager, men dette må dere ta...
Er han her? - Å nei.
Hvem er det? - Pappa!
Løp rett til mamma.
Du burde ikke være her. - Hvor er pappa?
Hvem er hun? Hvem er du?
Han vil ikke møte deg. - Det er ikke sant. Er han her?
Pappa! - Gutter?
Hvorfor er dere her? - Vet du hva du har skrevet under?
Selvsagt! - Legg deg igjen.
Du fortalte ham det jo. - Jeg sa jeg skulle gjøre det.
Hvordan kunne du ville dette? - Det har en god grunn.
Jeg skal snakke med ham. - Nei, jeg gjør det.
Du har rett, jeg burde sagt det selv.
Jeg er lei for det. Jeg tenkte på deg.
Hold opp! På det som er best for oss alle.
Det er en stiftelse. Dere må være enige før noe kan brukes.
Det vil ikke gå. Må jeg be dem om lov til å pisse?
Dere må bli enige. Det er det viktigste.
Hun vil ta hans parti hver gang. - Du hører ikke etter!
Nei! Jeg vil bare støtte dere begge.
Du vil bare si hva jeg kan og ikke kan.
Det er urettferdig!
Du har ingen tro på meg. Ikke gjør dette, pappa. De hater meg!
De hater deg ikke. - Vi er glade i deg.
Du er sønnen min. - Så behandle meg slik!
Sønnene er her.
De braste bare inn. - Vet det.
Hvis du ikke kaster alt bort. - Hold kjeft!
Igjen mister han beherskelsen når han ikke får viljen sin.
La oss snakke utenfor. - Nei! Jeg vil snakke nå.
Jeg vil snakke om det nå. - Hold kjeft!
Du skal få penger om du trenger det. - Jeg vil ikke ha småpenger!
Ikke rør meg!
Ro deg ned.
Er du lyrikeren? Den store forfatteren?
Du vet ikke noe. De løy for meg og prøvde å stjele fra meg.
Jeg vet ikke hva som har skjedd, men ro deg ned.
Vil du det?
Takk.
Sett deg der inne.
La oss sette oss og diskutere dette.
Nei! Mamma, pappa er døende, og han bryr seg bare om pengene!
Nei! Hold opp! - Hold opp, gutter!
Se på pappa! Se hva du gjorde!
Hold opp!
Gutter! Hold opp!
Hold opp! Vær så snill!
Klarer du å puste? Pust.
Kom hit! - Vent! Stans!
Hva feiler det deg? - Hold opp!
Nei! Hold opp!
Nei!
Kom deg vekk!
Kom deg opp.
Kom deg opp!
Slutt å spille. Kom deg opp.
Se på meg!
Det er ikke min feil.
De har aldri vært glad i meg.
De var alltid mer glad i ham. De ignorerte meg.
Bare si at du forstår.
Si at du forstår!
Du må forstå.
Hva har du gjort med broren din?
Ungen min.
Hva har du gjort?
Dere har skylden.
Våkne! Gjør noe! Hjelp ham!
Håndklær.
Rolig. - Far...
Hent legen.
Kom fort! - Hva er det?
Hva skjer? - Han blør.
Det er veldig ille. - Han våkner ikke.
Forsiktig! Ikke slipp ham.
Jeg ringer fra sykehuset.
Hold hodet oppe.
Bli hos meg. - Vær så snill, vi trenger ham.
Lukk dørene. Jeg er snart tilbake.
Ikke forlat meg!
Hei.
Dro de fra deg?
Du forstår virkelig.
Lykke til.
Nødtelefonen. Hva gjelder det?
Går det bra?
Han var her! - Vet det. Politiet kjørte meg hjem.
De finner ham. Skadet han deg? - Nei.
Nei? Ok.
Sett deg.
Jeg skal gi deg litt vann.
Her.
Det går bra.
Hva skjedde på sykehuset?
Jeg holdt gutten i hånda... da han døde.
Så fryktelig.
Går det bra med deg?
Jeg er utslitt.
Jeg trenger en varm dusj.
Blir du med?
Ja.
Hva er det?
Jeg kommer straks. - Er du sikker?
Ja.
Her inne?
Ja, rett fram inn i kjøkkenet.
De kom fort tilbake.
Hva gjør de her? - De hadde ingen steder å dra, -
- så det var greit at de tok med venner og familie.
Jeg skal snakke med dem.
Kondolerer. - Takk.
Dere er velkomne. Føl dere som hjemme.
Kondolerer.
Skal vi ta en skål?
Ja, la oss gjøre det. - Skjenk i til alle.
Vil du si noen ord? Han har slik respekt for deg.
Selvsagt. - Takk.
Dere.
Hvordan kan man begynne å forstå smerten deres?
Forelderens offer.
Her.
Alle årene med... bekymringer.
År i dager, dager i timer, timer i sekunder.
Men i hvert sekund -
- en uendelig mengde kjærlighet.
Og nå, -
- plutselig, -
- virker det ikke som om det er noe å elske.
Bare et enormt og -
- stille mørke.
Men... vær ikke redd.
Innenfra kommer en stemme som vil høres.
Høy og sterk.
Bare hør etter.
Herregud.
Hører dere?
Det er lyden av livet og menneskeheten.
Det er deres sønns stemme.
Hans kjærlighetsrop.
Hans kjærlighet til dere.
Takk. - Ingen årsak.
Hør, hør!
Takk for at dere er sammen med oss i kveld.
Mannen min og jeg er så rørt.
Vi mistet barnet vårt i dag.
Jeg bare...
Utrolig at for noen timer siden stod han der, og -
- jeg holdt ham i armene mine. Han var alltid så full av liv.
Hallo.
Takk.
Hvor skal jeg sette denne? - Kanskje her inne.
Nå vil han aldri vandre igjen.
Jeg får aldri holde ham som i dag. Han vil aldri -
- le igjen.
Takk for at dere kom.
Det betyr veldig mye.
Jeg vet ikke annet å si.
Jeg vil bare takke verten for gjestfriheten -
- i denne trengselens stund. - Ingen årsak.
Så vær så snill, -
- jeg vil skåle for vennligheten din.
Unnskyld.
Kjære, du trenger ikke gjøre det.
Nei, jeg vil.
Jeg elsket sønnen min.
Jeg elsket ham.
Dette er ikke til å tro.
Jeg skulle ikke holdt minnetale over ham. Han ville sagt...
Beklager. Jeg kan ikke.
Vil noen...
Vil du si noe?
Jeg...
For barnet deres.
For begge barna deres.
La oss ikke glemme den som ennå er i villniset.
Hvor enn han går og er...
Velkommen. Kom til oss.
Jeg setter denne på kjøkkenet. - Ja, gjennom der.
Måtte han finne vennlighet, medfølelse...
Jeg venter her. - Jeg er straks tilbake.
Hvordan går det? - Bra, alt tatt i betraktning.
Kom deg ned derfra. Vasken er ikke støttet ennå.
Beklager.
Det er glass der.
Så vakkert det var.
Det går bra.
Får jeg låne telefonen?
Ja visst. Den er på kjøkkenet.
Nei, den er bare...
Unnskyld?
Hvor ble det av deg?
Jeg var bare på...
Kondolerer -
- igjen.
Jeg vet du er lei deg.
Jeg kan ikke tenke meg... - Nei.
Du aner ikke hvordan det føles hvis du ikke har barn.
Du gir og gir og gir, og -
- det er bare -
- aldri nok.
Jeg forstår. - Gjør du?
Ta iallfall på deg noe anstendig.
Hei!
Dere får ikke være her inne.
Unnskyld? - Dere må gå.
Det tar bare et øyeblikk. - Dette er rommet vårt!
Det går bra.
Det er rommet deres.
Kom, la oss finne et annet sted.
Unnskyld meg.
Bare ser meg rundt.
Unnskyld.
Kan dere gå nedenunder?
Denne veien? - Ja.
Ja visst.
Hva er...?
Hva driver du med?
Dette er lett. Jeg kom meg gjennom college med dette.
Men hvorfor maler du huset mitt?
Han har vært så snill. Det er det minste vi kan gjøre.
Stans!
Begge to.
Greit.
Selvsagt. Det som er mitt, er ditt.
Der er du! Min gudinne. Kom hit.
Gi plass til henne. Takk.
Du må bare høre disse historiene.
Alle menneskene! - Ja. De letter bare på trykket.
De maler huset vårt!
Går det bra?
Jeg ba deg slutte å drikke.
Jeg ordner det.
Servietter! - Jeg har noen.
Går det bra? - Kanskje er det noe galt med stolen.
Etter å ha vært hos moren min et par dager...
Vær så snill! Kom dere ned.
Unnskyld.
Hva er det med henne? - Jeg vet ikke.
Vi har ikke møttes. Jeg har kjent familien i årevis. Og du?
Dette er huset mitt.
Det er et vakkert hjem. Vil du gå en tur?
Hva? - En tur? Med meg.
Nei.
Vær så snill!
Ta nummeret mitt. - Jeg vil ikke ha det.
Hvorfor ikke? Du kjenner meg ikke. Ta det.
Slipp meg! - Hvorfor det?
Jeg kjenner deg ikke.
Kom deg ned. - Fra hvor da?
Du vet ikke hva jeg kan gjøre for deg. - Jeg ønsker ikke noe fra deg.
Nesevist.
La meg være i fred.
Kom deg vekk, arrogante hurpe.
Det er ikke noe galt med vasken. - Den er i orden.
Ikke gjør det. Hold opp!
Hold opp! Stans!
Kom dere ut, alle sammen!
Hva skjedde?
De hører ikke etter!
Det går bra. Vi fikser det.
Vi blir straffet.
Ikke gå. Vi skrur den av.
Det har vært en ære. Vi vil aldri glemme dette.
Men hvor skal dere dra?
De har dratt.
La oss legge oss. Du trenger ikke gjøre det.
Gjøre hva?
Rydde opp etter dem?
Vi gjorde noe bra.
De trengte et sted å feire livet. De trengte denne kvelden.
Hva med det jeg trengte?
En gutt døde her i dag. Jeg tørket opp blodet hans.
Og du forlot meg. - Nei.
De mistet en sønn. To sønner!
Jeg hjalp dem. Dette handler ikke om oss, men dem.
Nei! Ikke om dem, men deg.
Det handler alltid om deg og arbeidet ditt.
Tror du dette vil hjelpe deg med å skrive?
Ingenting gjør det!
Jeg gjenoppbygget hele huset, vegg for vegg.
Du har ikke skrevet et ord!
Jeg vet det! Jeg er lei for det! Jeg kan ikke skrive!
Jeg kan ikke tenke. Jeg prøver bare å gi dette huset liv!
Åpne opp for nye mennesker, nye ideer.
Syns du ikke du kan puste? Det er jeg som kveles her!
Mens du later som om ingenting er galt.
"Alt vil bli i orden."
Livet blir ikke alltid slik du vil.
Du har rett.
Iallfall ikke mitt.
Unnskyld?
Du snakker om å ville ha barn, -
- men klarer ikke engang å knulle meg.
Jeg er gravid.
Vi skal ha barn.
Jeg mener det.
Hvordan vet du det?
Jeg vet det bare.
Jeg er gravid.
Et barn...
Er du glad? - Glad?
Det er -
- en svært vakker gave.
Hva er det?
Penn... penn...
Hva gjør du?
Jeg skriver.
Hva? - Skriver.
I går kveld, de menneskene.
Smerten deres. Kjærligheten bak. Og så -
- du.
Vi.
Og nå dette.
Livet.
Det kommer til meg. Det...
Jeg vet hva jeg skal si, men må bare finne ordene.
Utrolig.
Jeg skal ikke...
Jeg vil ikke avbryte. Jeg får bare -
- begynne på verdens undergang.
Du.
Jeg elsker deg.
Det rørte på seg!
Hva er det?
Er det det?
Jeg fullførte det.
Får jeg?
Det er vakkert.
Mener du det?
Hvorfor gråter du?
Det er bare... mye.
Syns du det er godt?
Det er perfekt.
Men så, -
- hva er det med deg?
Vil jeg miste deg?
Aldri.
Hallo?
Hei.
Ja?
Sier du det?
- Hvem er det?
Et øyeblikk. De elsket det.
Hvem da?
Ja, jeg venter her.
Er du der? Hallo?
Hvem var det? - Forleggeren min.
Har hun lest det? - Selvsagt. Hvordan da?
Ja.
Hei, igjen.
Pressen? Du vet hva jeg syns om det.
Helst ikke. Men syns du det er nødvendig.
Jeg venter her.
Jøss, utrolig!
Vi feirer.
Alle eksemplarer solgt på én dag.
Du er så vakker.
Finn deg til rette. Jeg skal hente alt.
Ser deilig ut.
Få hjelpe deg. - Nei, sett deg.
Nei, jeg hjelper til. - Ok.
Tar du med brødet inn?
Greit.
Nei. Vent. Får jeg møte ham?
Unnskyld, jeg har et spørsmål.
Hva gjør du?
Hvem er de? - Jeg vet ikke.
Vær så snill. Vent.
Hva vil de?
Jeg vet ikke. De har kommet for å møte meg.
Vær så snill! Jeg vil ta et bilde med ham.
Han er straks tilbake.
Bare hold alt varmt. Jeg kommer straks.
Hva var spørsmålet ditt?
Vi har alle reist langt, og jeg føler at -
- disse ordene -
- ble skrevet for meg.
Selvsagt ble de det.
Min gudinne! Kom hit.
Kom.
Ligg unna! - La henne være. Takk.
De elsker det. De skjønner alt. Men det påvirker alle på ulik måte.
Det er utrolig. Kom, de vil møte deg.
Nei, jeg vil ikke. Kom innenfor.
Men de har reist så langt.
Se på meg!
Jeg skal snart føde barnet vårt. Hvorfor er ikke det nok for deg?
Selvsagt er det nok.
Jeg drar ingen steder. Jeg blir her hos deg.
Jeg vil være alene sammen med deg.
Jeg er hos deg.
Gi meg et øyeblikk.
Kom. Fort.
Vær tålmodig. Hold deg. Det må være et toalett her.
Unnskyld.
Vet du hvor toalettet er? - Dere må gå.
Hvor da? - Vet ikke, men dere kan ikke være her.
Men sønnen min...
Ok. Bli med meg.
Takk. Jeg kommer tilbake og vasker opp.
Åpnet du dette?
Her. Bare litt til.
Vi skal tørke av deg.
Dere må gå ut når dere er ferdige.
Hva gjør du?
Få være alene.
Vær så snill.
Sir!
Jeg har ventet lenge. Unnskyld.
Vent på turen din. - Nei.
Hvordan kom dere inn? - Kan du ta bilde av oss to?
Jeg gjør det. - Takk.
Ned på gulvet. - Den er vakker.
Ikke rør den!
Den er så organisk. - Ikke dytt!
Gå ut, alle sammen.
Du!
Sir!
Jeg legger meg nedpå litt. Jeg føler meg ikke bra.
Du kan ikke legge deg her.
Hvorfor ikke? Holder du til her? - Jeg bor her. Det er mitt hus.
"Mitt hus?"
Lyrikeren sa at det er alles hus!
Mat og drikke, mine venner.
Det er visst her inne.
Dere!
Hold opp! Alle sammen.
Se i skapene. Og kjøleskapet! - Hva gjør dere?
Å... vakker.
Nei! Den er ikke til deg.
Han ba oss dele.
Men den er ikke din!
De er sultne og tørste. Vær så god.
Ta.
Frukten, osten og sylteagurkene.
Pass ryggene.
Legg den der borte og den dit.
Ser flott ut, vi deler. - Jeg skjærer den opp.
Du kan sitte her, sir. - Ingen fotografier, bare autografer!
Du skriver så vakkert.
Hva skal dette bety? Hva gjør du?
Viser at jeg setter pris på dem.
Hei.
Å! Geniet mitt.
Har du sett.
Her er andre opplag. Du skulle ha fortalt om menneskemengden.
Har du møtt... - Der er hun.
Inspirasjonen.
Jeg må være ærlig.
Jeg var litt bekymret over at han var isolert her med deg.
For at han aldri ville skrive igjen. - Selvsagt ikke.
Men uansett hva du gjorde, var det verdt det.
Og du er sprekkferdig!
Hvordan føler du deg? Varm?
Det er stekende varmt her inne. Syns bare jeg det?
Jeg har den her. - Å ja. Unnskyld meg.
Få se. Ta den ut!
Å ja. Nettopp det jeg ønsket meg.
Hvor er originalen? - Ved skrivebordet der.
Jeg henter den!
Jeg henter den. - Jeg tar den, takk.
Nei, det går bra. - Ikke rør den!
Det går bra. - Ikke rør den!
Ligg unna!
Vent! Rolig, rolig.
Jeg prøver å sette den i rammen.
Jeg gjør det.
Stans! Få den.
Få den. - Nei, jeg må ha noe som er hans!
Den er min!
Du gjorde det! Nå må jeg finne noe annet!
Kom dere ut! Alle sammen!
Hold opp! Dette tilhører ikke dere!
Nødtelefonen. Hva gjelder det? - Kan du hjelpe meg?
Hva gjelder det, ma'am? - De stjeler alt!
Takk.
Jeg brukte den!
Det går bra. Del, som lyrikeren sa.
Ja... del.
Det er ikke rett.
Se, han merket deg.
Meg også. Vær så snill. - Ok.
Takk. - Hold opp.
Ikke rør ham!
De ødelegger alt.
Det er bare ting. De kan erstattes. Ikke vær redd.
Tilgi meg. Bare noen bilder. - Selvsagt.
Se inn i linsen og pass på å få ham med.
Nei, ikke gå! - Bare ett til!
Bare fest takkene på døra.
Hans ord er dine.
Se deg for når du går ned.
Neste. Gå fram.
Hans ord er dine. - Takk.
Bare fest tankene dine på veggen.
Gå fram!
Hans ord er dine.
Der er du!
Hvor har du gjemt deg?
Hvorfor gjør du dette?
For å bevise at vi var her.
Kom deg vekk!
Jeg skal drepe deg.
Pass på. - Unna vei.
Nei! La være.
Slipp! - Du kan ikke dra! Han elsker deg!
Jeg tar henne. Hvor skal du? La være.
Du vil ikke ha meg her.
Jeg er her. Se på meg. - Jeg kan ikke.
Jeg må si deg noe.
Hva er det?
Barnet?
Kom hit.
Lås bakdøra!
Gi plass!
Hold ut her. Jeg er straks tilbake.
Tilbake! Gi plass!
Politi! - Hjelp meg!
Hjelp meg. - Mot veggen!
La være! Barnet mitt!
Ligg unna henne!
Unna!
Fus på det!
Jeg er her. Hvor skal du? Gå inn!
Hjelp oss, vær så snill!
Hold kjeft!
Hvordan det med engelen? - Befengt.
Se til goyimene.
Flytt deg!
Jeg har ikke gjort noe! - Kom deg inn!
Stille! - Hold kjeft.
Inspirasjonen!
Hvor har du gjemt deg?
Drep henne.
Ned på kne!
Seks til.
Spre dere!
Stå stille!
Å nei. Kom.
Er du skadet?
Barnet...
Sanitet!
Denne veien. Skynd deg!
Kjære! Det er meg.
Hva er det som skjer?
Jeg vet ikke. Jeg må få deg til et trygt sted.
Der. - Nei, nei.
Ut. - Det er for farlig. Kom. Stille.
Denne veien.
Døra! - Nei, denne veien.
Det er ham! Lyrikeren!
Han har ikke forlatt oss likevel!
Vi må skynde oss. Hold deg nær meg.
Vi trenger penger! Vi må spise! Vær så snill!
Tilbake! Jeg kan ikke!
Beklager. Jeg kan ikke!
Jeg vil ikke glemme dere.
Lyriker, hitover! Kom igjen!
Opp hit!
Opp dit.
De vil beskytte oss.
Kom. Jeg har deg.
Ta hånda.
Unna! Jeg kommer tilbake!
Hold dem tilbake!
Sitt her. Hvil deg.
Jeg er lege! - Hjelp henne.
Hjelp henne. Jeg er straks tilbake.
Det går bra.
Ikke forlat oss! - Ligg unna!
Se på meg. Hør på stemmen min.
Barnet er nesten ute.
Bare litt til. Du klarer det.
Press.
Bare press.
Ja!
Du må presse.
Den er nesten ute. Ja!
Gjør det igjen.
Det går veldig bra.
Jeg føler hodet. - Flytt deg. Jeg tar meg av henne.
Vent! Jeg kan hjelpe. - Jeg skal ta imot barnet mitt!
Få hjelpe! - Lukk døra!
Lukk den!
Vi er trygge. Det går bra, barnet kommer.
Barnet kommer.
Barnet vårt kommer.
Det er nesten ute.
Det er ute, det kommer.
Det er en gutt.
Det er en gutt, se.
Det er en gutt.
Dekk ham til.
Hva er det som skjer?
Hvorfor er de så stille? - Jeg vet ikke.
Nei!
Ikke gjør det.
Det går bra.
Lukk døra.
Sperr den!
De har gitt oss gaver.
Her. - Hva gjør de?
De bare -
- venter.
På hva da?
Jeg vet ikke.
Få dem til å dra.
Vær så snill.
Få dem til det.
Vær så snill. - Ok.
Flere gaver. Se.
Til deg. Rene klær.
Drar de?
Hva?
Nei, de vil bare se ham.
Nei.
Få dem til å dra.
Jeg kan ikke.
Jo! De tilber deg. De hører på deg.
Hvorfor gjør du det ikke? - De skal ikke dra!
Han er vakker.
Få holde ham. - Nei.
Få holde ham.
Få holde barnet mitt. - Nei.
Få holde ham. - Nei.
Jeg er faren hans! - Jeg er moren hans!
La meg... - Nei!
Vær så snill.
Få dem til å dra.
Nei. Nei.
Nei!
Få barnet mitt!
Hvor er han?
Vent! Hold opp!
Nei! Det er barnet mitt!
Nei! Få tilbake...
Halleluja! - Lovet være!
Halleluja!
Dere vil skade ham!
Vær så snill!
Dere vil skade ham! Legg ham ned!
Dere skader ham!
Hvor er han?
Hvor er barnet mitt? - Han er ikke død.
Hva? Hvor er han? - En stemme -
- roper ennå ut og vil høres, høy og sterk.
Hør. - Hva for noe?
Hører du det?
Nei!
Hører du det?
Det er lyden av livet.
Lyden av menneskeheten!
Hans kjærlighetsrop!
Hans kjærlighet til deg!
Vekk! Vekk!
Dere drepte ham!
Dø, hurpe! - Skitne hore!
Tøyte! Kjerring!
Feite gris!
Hurpe!
Ta den, sklie!
Hurpe! - Drep grisen!
Vær så snill!
Hold opp! Vær så snill!
Vekk. La henne være. Hva gjør dere?
Se hva de har gjort med deg.
Hva driver dere med?
De drepte barnet mitt!
Du drepte ham.
Jeg er så lei for det.
De vil bare se ham og røre ved ham, og så...
Det var...
Det er forferdelig. Jeg er lei for det.
Men vi kan ikke...
Vi kan ikke la hans død være forgjeves.
Kanskje det som skjedde, kan forandre alt.
Alle.
Hva mener du?
Vi må finne -
- en måte å tilgi dem på.
De slaktet sønnen vår.
Jeg vet det.
Du er gal.
Hør på meg. - Du er gal.
Hør på dem. De er så leie for det.
De er oppriktig leie for det.
Ha tro på meg. Vær så snill.
Vi må tilgi dem.
Vær så snill! Vi må!
Nei!
Mordere!
Morder!
Det er på tide å komme seg til helvete -
- ut av huset mitt!
Ikke! Vær så snill! Ikke dra!
Jeg bønnfaller dere!
Ikke stikk av! Vi bygger på nytt!
Ikke la meg være alene!
Denne veien! Hun dro ned her!
Stans! Vent.
La være!
Vær så snill.
Jeg elsker deg.
Du har aldri elsket meg.
Du elsket bare hvor høyt jeg elsket deg.
Jeg ga deg alt!
Du ga bort alt.
Nei. Nei.
Nei, nei, nei!
Hva er du for noe?
Jeg?
Jeg er jeg.
Du?
Du var hjemme.
Hvor tar du meg med?
Begynnelsen.
Er dette slutten?
Det vil ikke gjøre vondt mye lenger.
Det vondeste er at jeg ikke var nok for deg.
Det er ikke din feil.
Ingenting er noensinne nok.
Jeg kunne ikke skape om det var det.
Og jeg må. Det er det jeg gjør.
Det er... det jeg er.
Og nå må jeg prøve alt på nytt.
Nei.
Bare gi slipp på meg.
Jeg trenger én siste ting.
Jeg har ikke mer å gi.
Kjærligheten din.
Den er vel fortsatt der?
Kom igjen.
Ta den.
Vennen?
www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!
Norske tekster: Jon Ivar Sæterbø